www.HoundDawgs.org
London på 1960-talet.
Alla hade nåt att berätta om bröderna Kray. Det ljögs om dem på varenda pub.
Men jag var med, och jag är noga med sanningen.
De hade mer än blodsband gemensamt.
De var tvillingar och kompletterade varandra.
Gangsterfurstar i en stad de ville erövra.
Ron Kray var en enmansmaffia.
Blodtörstig, irrationell och lustig.
Min Reggie var annorlunda. En sån slagskämpe träffar man inte ofta.
Det krävdes mycket kärlek för att avsky honom som jag gör.
- Mors, Albie! - Mors, grabben!
Tebjudning på gång?
Tjenare, pojkar! Ska ni ha varsin kopp te?
Inte?
Är det en Dagenham Anglia? Noll till hundra på 40 minuter.
Den är som gjord för er. Svart, trång och väldigt flott.
Extra mycket mjölk till dig.
- Dra åt helvete, Kray. - Jag ska inte uppehålla er.
Ni har ju våldtäktsmän och mördare att bura in.
Var skiter ni där inne? Ni får väl hålla er.
Ha en bra dag. Och upp med hakan, det är snart jul.
- Var är Frank, min chaufför? - Han ligger väl och sover.
- Han har inte den rätta viljan. - Vi hämtar honom. Ormsby Street, va?
- Jag kör dig. - Jag tar en promenad i det fina vädret.
Och glöm inte dem, de är viktiga.
- Häng med! - Jag går väldigt långsamt.
Allt väl, Vera? Trevligt.
Rita! Morsan sa att du glömde den här i köket. Är den din?
- Tack så mycket, Reg. - Ingen orsak.
East End-bor...
De skyr polisen men öppnar famnen för en gangster.
Förbannade cockneysvin.
Ska vi tvätta er bil?
Är Frank hemma?
Frank!
- Vem är du? - Frances, Franks syster.
Jag känner igen dig. Du var yngre då, men du har blivit äldre.
Det brukar vara så.
- Vad äter du på? - En karamell.
Med citronbruspulver. Får jag smaka?
Visst.
Gott!
- Man ska inte tugga dem. - Inte?
Hur kommer man annars åt bruspulvret?
- Man får ha tålamod. - Då får man aldrig det man vill ha.
Ge mig en halvminut!
- Är han illa ute? - Ja.
Vill du gå ut med mig? Då lovar jag att vara snäll mot honom.
- Visst, men inte av det skälet. - Lördag kväll?
Står du och pratar halvnaken i dörren? Gå in och diska färdigt.
- Det här var din. - Tack.
Om du försover dig en gång till får du ställa dig bakom ostdisken igen.
- Eller vad det nu var du sålde. - Trycksaker.
Då får du börja i den skitaffären igen. Uppfattat?
Vad gör din syster?
Hon går på Pitmans sekreterarskola och lär sig stenografi.
Jaså? Det är stil på henne. Var har du gömt henne?
Hon har varit bortrest. Hon är lite bräcklig.
Jaså?
- Okej. - Stanna här.
Fem minuter. Strax tillbaka.
- När tror du att de hajar? - Vi kör lite katt-och råttalek.
"Nipper" Read var polisens spanings- ledare. Han var allt annat än diskret.
Han var tungfotad, som man säger.
Jag stod och stirrade på killens nacke.
Det enda jag tänkte var:
"Ge Ron Kray din korv."
"Ge Ron..."
"...korvjäveln."
Jag liksom...
...borrade in blicken i hans nacke.
Tills jag inte tänkte det längre. Jag tänkte inte ens.
Jag sände ut det. Han vände sig om, och vet ni vad han sa?
"Vill du ha min korv, Ron? Jag är inte så sugen."
Intressant.
När min blivande svåger sa "intressant"-
- hade han ingen jävla aning om vad han eller nån annan snackade om.
Fängslande, Ron.
Verkligen.
Ron satt inne tre år för grov misshandel.
Mot slutet av tiden hade han förklarats sinnessjuk.
Nu behövdes bara en vänlig psykiater.
När du säger att du vill ge den här mannen hallonmaräng...
- Vad menar du då? - Hallonmaräng - däng.
- Vill du ge någon däng? - Just det.
Varför det?
Jag befarar att vederbörande inte ger min arbetsgivare en gynnsam bedömning.
Och vem är din arbetsgivare?
Ronnie Kray.
Finns det hopp, doktorn?
Ursäkta mig ett ögonblick.
Ingen brådska.
Ronald Kray är den friskaste människa jag stött på under mina 26 år i yrket.
Att hålla honom inlåst är slöseri med skattepengar.
Där gick min yrkesheder om intet...
Drottningen skulle överleva, men Gud bevare oss andra.
Mr Kray...
- Jag hoppas att ni vet vad ni gör. - Ja, jag åker tillbaka till London.
Er bror saknar självuppfattning och litar inte på sina sinnen.
- Han skriker efter bekräftelse. - Alla tycker om att få komplimanger.
Han är nyckfull, våldsam och psykopatisk - sannolikt schizofren.
Han är alltså helt jävla rubbad.
Ge honom Stemetil två gånger om dagen. Annars blir det inte roligt.
Bilen är här, Frances!
Tjusigt, Frances! Du är rena East End-stjärnan.
- Snarare en East End-sköka. - Det är långbyxor, mamma.
När folk ser henne med Reggie Kray tror de att hon är ett fnask.
- Varför säger du så? - För att han är en gangster.
Han är rar, och jag tänker kyssa honom! Hör du det?
Hejsan.
- Vad fin du är. - Du med.
Det här är Big Pat. Tjenare!
Allt väl?
- Big Pat håller pöbeln borta. - Alltid.
Så varför får vi komma in?
- Ha en trevlig kväll. - Tack!
Jaha, här händer det grejer... Tjenare, grabben!
- Du uppför dig väl ordentligt? - Självklart.
- Kom till mig om han jäklas. - Allt väl, damen?
- Tjena, Reg. - Mr Kray...
- Alla känner dig. - Det är mitt ställe.
- Ditt stamställe? - Jag äger det.
- Det visste jag inte. - Den som tiger kommer undan med mycket.
Jag ska bara hälsa på Teddy.
Mår familjen bra?
- Vad är det? - De såg farliga ut.
De är boxare från trakten, jättesnälla. De får dricka gratis här.
- Det är ju Joan Collins! - Det kan stämma.
Barbara Windsor var här häromkvällen. Hon brukar komma hit.
Min tanke är att blanda kändisar med ett fåtal East End-busar.
Det är bra för affärerna. Slå dig ner.
- Har du tid en stund, Reg? - Jag är upptagen.
- Det är viktigt. - Det här är också viktigt.
- Går det bra om jag tar itu med en sak? - Inga problem.
Jag är strax tillbaka.
- Vad gäller det? - Häng med.
Jag säger bara det - om man inte vet, så vet man tamejfan inte.
Reggie...
- Hur står det till, Reg? - Synd att klaga.
- Vad tjabbar ni om? - Slå dig ner.
Du undrade om vinsten på tabletterna. Jack vill förklara sig.
Tala om för Reggie vad du sa till mig.
- Jo, Reg... - Låt höra.
I vanliga fall är mina konton...
Ska det här ta hela kvällen? Jag har annat för mig.
Berätta nu, Jack.
Jag stoppade lite i egen ficka. Jag sålde lite vid sidan om.
Det har varit knapert, och jag försökte göra frugan glad.
Var det det här saken gällde?
Jag tyckte att du skulle veta det.
Då kommer du in i morgon och betalar tillbaka allt du är skyldig.
- Precis vad jag hade tänkt föreslå. - Är vi klara då? Alla nöjda?
Får jag återgå till mitt sällskap? Tack så mycket, Albie.
Jag ber om ursäkt, Jack. Bussigt av dig att komma.
Här har du eld.
Bra så?
- Din tjuvaktiga jävel. - Hämta en näsduk.
Nästa gång fimpar jag dig, ditt kräk. Släng ut honom.
- Helvete... - Sa du nåt?
Svär inte inne på min klubb. Släng ut honom, nu.
- Det var en sak till... - Nej, jag har damsällskap här.
Ser du? Där sitter mitt sällskap, och jag vill vara i fred.
- Det är viktigt. - Knappast. Då hade jag vetat om det.
Tack för i kväll, Albie.
- Har jag missat nåt viktigt? - Nej, bara mig.
Det är viktigt. Väldigt viktigt.
- Tack. - Tack.
Din bror sa att du läser på college-
-för att bli sekreterare.
- Jag vill komma bort från East End. - Varför är det så dåligt här?
Jag drömmer om mer än att gå runt med barnvagn och pruta hos slaktaren.
Men jag vet inte riktigt vad än.
Det är inte så illa här. Världens mitt kan vara var man vill.
- Till och med här, i Bethnal Green? - Just det.
Gillar du att vara gangster?
Jag är ingen gangster, jag är klubbägare.
Jag gillar pengarna och respekten det ger. Men jag är ingen gangster.
Jag kunde ha blivit boxare...
...men då hade jag sett ut som en potatis och varit helt rudis.
Nu vet jag vem jag är.
Och jag har kommit nånvart. Jag är inte skyldig världen nånting.
- Så länge världen håller med dig. - Världen klarar sig nog.
Vi ska slåss på stränderna, vi ska slåss på landningsbanorna-
-vi ska slåss på fälten och gatorna.
Vi ska slåss på kullarna, vi ska aldrig ge oss!
Ronnie? Kom ut, du har besök!
Gå försiktigt, det är blött.
Går det bra?
Du måste vara Frances...
Hej, Frances. Välkommen i familjen!
Eller säger jag för mycket nu?
- Du har inte en öl? - Visst, ta för dig.
Har du nåt emot det? Då får ni lära känna varandra.
Jag sätter på tekannan. Slå dig ner var du vill.
Det tar en stund.
- Tycker du att vi är lika? - Absolut.
Nej, du tycker att han är snygg och att jag ser ut som en gorillaröv.
- Nej! - Inga fara, jag är van.
Sluta fixa frisyren och hämta mina prylar. Gör lite nytta!
Gör det.
Jag är homosexuell.
Jag ger, men tar inte emot. Det är skillnad.
Jag är ingen fikus.
Men man ska inte dölja vem man är.
Det blir man väldigt ledsen av. Man mår inte bra.
Jag håller helt med.
Jag och min bror ska härska över London.
Krays främsta rivaler var Richardsons i södra London - tortyrgänget.
Tala om för juryn på vems uppdrag du jobbade på den här sidan floden.
- Snälla, Charlie, jag ber! - Nej, nej... Tala till hela rättssalen.
Va?
Genom att säga "herr ordförande"-
- påkallar man rättens uppmärksamhet och öppnar en kommunikationskanal.
Vi försöker igen. På vems uppdrag jobbade du på den här sidan floden?
- Vad fan snackar du om, Charlie? - Ordning i rätten!
Helvete!
Du är på indianmark nu.
Det är väl cockneynamnet för allt söder om floden - "indianmarkerna"?
Varför är du i mitt reservat-
- och fyller på flaskan i mitt vattenhål utan min tillåtelse?
Det vågar du inte på egen hand. Vem jobbar du åt?
Säg namnen nu!
- Stek honom. - Min klient är en mönstermedborgare.
- Protesten avslås, den är för tråkig. - Skit samma då.
Säg namnet "Kray", din dumma fan.
Inga ledande frågor!
Dra åt helvete!
Alexander må ha varit stor, men han var inte grek.
- Inte? - Han var makedonier.
Men han älskade Aristoteles och de där hellenistiska snajdarna.
Kristos, ta hit mer av den otäcka retsinan.
Vi måste ordna upp det här, Charlie.
- Helt rätt. - Var är retsinan?
Richardsongänget skickade George Cornell för att föreslå vapenvila.
Den där jävla Frank vinner...
- Har du tapperhetskavajen på? - Vi vill förhandla.
Jag ska fan snitta dig.
Släpp in honom, han är så liten.
Det har spårat ur. Charlie vill ses på puben Pig & Whistle, neutral mark.
Bara han, ni två och Eddie.
- Hur vet vi att vi är säkra där? - Ni får väl ha lite tillit.
Det är alltid nån som tuggar om tillit, men när man vänder sig om-
- ser man en kille med pitten i hand redo att köra upp den i röven.
Du skulle väl inte ha nåt emot det?
Din feta fikus...
- Låt bli det där. - Släng ut honom.
Vi är där om en timme.
- Där har ni dörren. - Hej då.
- Stick, idiot. - Vilka friheter...
Kan jag få ett ägg till, Big Charlie? Jag har ätit upp det här.
- Jag gillar det inte. - Det är lugnt.
Jag känner dem och jag känner till puben. Ingen fara.
- Du måste städa toaletten, det stinker. - Skyll på städerskan. Vad ska du ha?
Glöm det, de kommer.
- Två Guinness, tack. - Jag ska bara byta fat.
Reg och Ron... Bröderna Richardson fick förhinder, så vi tar hand om er.
Tack, men han skulle bara byta fat. Går det bra om jag häller upp ett glas?
- Vad är det? - Ett vapen, bögjävel.
Det är ju för fan en kavel.
Ska du baka en tårta, sjunga för mig och se mig blåsa ut ljusen?
Jag förväntade mig en riktig eldstrid-
- med riktiga män, som Custer och Geronimo.
Hört talas om dem? Nej, du har haft fullt upp med att baka kakor.
Det här är bara en bunt fjollor.
Ur vägen, försvinn! Och du ska kalla dig gangster...
I en eldstrid skjuter man!
Som i en västernfilm.
Sopor! Så jävla pinsamt. Vilket slöseri med tid!
- Brorsan la visst benen på ryggen. - Han är bara besviken på er.
Titta, fullt av järn... Det tar ett tag innan det sätter sig.
- Charlie bad oss spöa skiten ur dig. - Så trevligt av honom.
Nästa gång du träffar honom kan du hälsa från mig-
- att han kan dra åt helvete, och likaså hans bror.
Tjockisen Cornell kan också dra åt helvete, och åt helvete med ditt tryne.
Ni kan dra åt helvete, allihop.
Vad säger du? Går det bra om jag gör motstånd?
- Klarar du det? - Det är mest för min stolthets skull.
Men se upp, för jag kör med ojusta medel.
Innan vi börjar ska jag dra ett skämt: En schizofren person kom in på puben...
Era jävlar...
De hade ingen chans mot min fina Reggie.
Gängkriget var ett faktum-
- men samma dag som VM-finalen gjorde Scotland Yard sitt.
Mål! Så ska det se ut!
- Polis! - Inte i dag, grabbar.
- Inte mål...? - Vänta, vänta!
- Det är godkänt! - Det är mål! Det är mål!
Charlie Richardson fick 25 år för bedrägeri, utpressning och misshandel.
London stod öppet och bröderna Kray flyttade in.
- Så bra att ni kunde komma, mr de Faye. - Mr Payne.
Inte mycket väcker min nyfikenhet, men ert meddelande gjorde det.
Sätt er.
Det här är tvillingarna Kray. Ronald och Reginald.
- Jag har hört talas om dem. - De är bra att ha som vänner.
- Vad gäller saken? - Det gäller kasinot Esmeralda's Barn.
- Jag känner inte till det. - Inte?
Ni drog in 24 000 pund på tre månader.
Mina vänner och jag vill köpa det. Avtalet är redan klart.
För att styra London krävdes underrättelser och hot.
Det är inte till salu.
Nästa gång frågar vi inte lika vänligt.
Knepet var en tydlig vink om att våld kunde tillgripas om nödvändigt.
Och det med glädje.
Leslie Payne var fasad och fixare. Reggie såg värdet i honom.
Men Ron var misstänksam och tyckte att metoderna stred mot gangsterlivet.
Tänk på Las Vegas. Det är legal verksamhet som drivs av maffian.
Snart är det likadant i London.
Meyer Lansky har redan börjat höra sig för.
- Självaste Meyer Lansky? - Just han.
- Försöker amerikanerna ta över? - De vill inte ha krig. De är affärsmän.
Jag kanske vill ha krig.
De kommer att kolonisera London genom att finansiera den ledande ligan.
Ni måste visa att Krays dominerar stan.
- Så jävla intressant då. - Världen ligger för våra fötter.
- Payne. - Ja?
Du säger ofta "våra".
Du säger också "vi" väldigt ofta.
- Gör jag? - Så jag undrar: heter du Kray?
Ta det du vill ha. Jag nöjer mig med det lilla.
Det tror jag nog.
Reggie, jag tycker att det är en dålig idé.
Vi möter maffiapacket på flygplatsen.
Vi hackar upp dem och skickar hem bitarna i deras egna resväskor.
Det är planen.
Vad bra att vi fick till ett möte.
Mr Lansky är intresserad av Colony Sporting Club. Han har folk där nu.
Då kan ni berätta för mr Lansky att vi faktiskt har ett eget kasino.
Ett eget kasino, säger du?
Vi äger Las Vegas.
Men här ligger Atlanten i vägen.
Mr Lansky har inte möjlighet att skydda sina egendomar-
- från andra ligor och från snuten. Han tror att ni kan hjälpa honom.
London är snart Europas Las Vegas. Vi behöver fasad och beskydd.
Säkerheten kan vi hjälpa till med, men vi vill inte jobba åt er.
- Vi vill jobba med er. - Det Reggie försöker säga...
Han vet vad han vill säga, han sa det ju.
Det här är ert revir och mr Lansky är öppen för diskussion.
Det här är ett bevis på god vilja och som tack för besväret. Öppna den.
Den andra portföljen innehåller mina egna affärer.
Innehavarbrev. 100 000 dollar i överlåtbara värdepapper.
Stulna från en bank i Montreal och omöjliga att sälja i Nordamerika.
Det är 100 000 dollar. Kan ni hantera det?
Det kan vi.
Vad bra.
De som gjorde stöten får 20 procent. Resten delar vi på, 60-40.
Jag har värdepapper för två miljoner dollar som ligger och väntar.
Är det skäl nog att släppa fram oss?
50-50.
Jag gillar dig, Reggie. Vi säger 50-50.
Jag är glad att vi kom överens.
Kom till Philadelphia när du vill. Och ser du nån du gillar, så ordnar vi det.
En söt italienska, lite rajtan-tajtan.
Jag föredrar pojkar.
- Ursäkta, jag hörde inte. - Jag sa att jag föredrar pojkar.
Italienare. Och ibland greker, men jag är inte fördomsfull.
En gång var jag med en neger.
Och en tahitier som jag böjde ihop som en kringla och gjorde jävligt illa.
Du har stake som vågar erkänna det. Det var jävligt styvt gjort.
Bravo, säger jag. Vi tar en skål.
Eller hur, grabbar? Vilken jävla stake.
- Skål på dig. - Skål.
- Jösses... - Skål.
Han är inte som du tror!
Han är omtänksam och spännande. Bara för att du har ett tråkigt liv...
Jag gav upp mitt liv för din skull!
Frankie, du får mig att tappa andan.
Du kan få min.
Du är rolig, du. Hoppa in.
Snabba på.
Esmeralda's Barn var en vinstmaskin. 2 000 pund i veckan i ren förtjänst.
Det var bara att njuta. Kasinot betydde allt för Reggie.
Han hade lämnat arbetarkvarteren för grönare betesmarker.
Han var på väg att bli kändis.
Så länge det var riskfritt frotterade sig storspelarna gärna med gangstrar.
Aristokrater och kriminella har mycket gemensamt. De är själviska och blasé-
- och har fått ihop sina förmögenheter utan hederligt arbete.
Ingen av dem bryr sig det minsta om borgarklassens regler eller moral.
Lägg till rouletthjul, och man har ett framgångsrecept.
Ron var kufen. Tabletterna hjälpte, men frisk skulle han aldrig bli.
Han hungrade efter Reggie och gänglivets mörka sidor.
Så fort man vänder ryggen till...
...spelar livet en ett spratt.
Vi firade inte jul ihop det året.
Det fanns ett häktningsbeslut utfärdat på Reggie. Överklagan hade avslagits.
Han skulle överlämna sig dagen därpå. Och mitt riktiga liv tog sin början.
Då så.
- Vi ses om ett tag. - Hej då, Reg.
Jo, Frank...
- Sköt om din syster medan jag är borta. - Det ska jag.
Det är bra.
In med dig, Kray. Ställ dig på linjen.
Här inne är du ingen.
Banka skiten ur honom.
Låt honom vara, Gibbsy!
Håll käften på er!
Nu är du inte så tuff.
Ge de jävla plitarna stryk!
Du är inget här inne.
Snälla, det räcker...
Så ska det låta.
Det skadar inte att visa lite respekt.
- Det räcker... - Jag har skitit större dynghögar.
- Vatten, snälla... - Hörde ni? Han vill ha vatten.
Vad säger ni nu om er Reggie Kray?
Bönar och ber om vatten... Vad har det blivit av honom?
Spill inte nu.
Du snubblade ju lite.
- Så där ja. - Har ni sett?
Reggie Kray ber om vatten...
Nej...
Reggie! Reggie! Reggie!
- Hej, Frances! - Hej, Ron.
Jag träffade Reg i dag. Han sa att du inte bör besöka honom på ett tag.
- Sa han varför? - Nej, han sa inget mer.
Visste du att en människa kan bli ett spöke trots att hon är vid liv?
- Tror du det? - Det har ju hänt dig.
Nej, nej, nej... Lyssna. Snälla du, lyssna bara.
Eftersom spelklubbar måste betala ut vinster direkt-
- kräver vi att spelare betalar sina skulder direkt.
Jag hör vad du säger, men det är ditt problem. Ditt och inte mitt.
- Mitt är att jag vill ha 50 000 pund... - För att åka till Nigeria, jag vet.
Jag ska inte bara åka dit. Jag ska starta ett företag.
Jag vill bygga en stad i Nigeria, för barnens skull. Nära Enugu.
- Enugu? - Jag har ju sagt det!
Du vet inte allt, Payne. Visste du att Enugu betyder "utopi"?
Eller att utopi betyder "ingenstans" på grekiska?
För 50 000 pund kan det bli "nånstans" en plats där människor ler mot mig...
Jag ska le mot dig om du säger var jag ska få 50 000 pund ifrån.
- Jag säger ju det. Ta dem från kasinot. - Det kan jag inte!
Förändra inte ett beprövat sätt att tjäna pengar på.
Jag är ingen jävla bankdirektör! Det är jag inte!
Lysande! Nu blev det mycket lättare.
Du ska fan inte hota mig! Våga inte prata med mig så där, din jävel!
Reggie är inte här nu. Han är borta.
Du jobbar för mig - Ron Kray.
Så pallra dig till banken och plocka ut mina 50 000 pund!
Jag ska se vad jag kan göra.
Jag må jobba för dig, men jag är sannerligen inte rädd för dig.
Det är korkat, för det borde du vara.
Om min bror inte gick i god för dig hade du varit död nu.
- Vad har hänt? - Sa inte Ronnie åt dig att inte komma?
Jag längtade efter dig.
Jag vill inte att du ska se mig så här.
Vem var det som slog dig?
- Var det en annan fånge? - Nej, det var en vakt.
- Har du anmält det? - Nej.
När jag blir fri ska jag ta upp det med premiärministern, för han lyssnar nog.
Det här är ett fängelse, Frankie. Här inne råder djungelns lag.
Oroa dig inte. Jag kan ta vara på mig själv och är snart ute.
Ser du lunsen i hatt där borta?
Det finns en anledning till att han kallas "Kärringen".
Är du med?
Jag vill inte leva så här. Bara gå runt och vänta på att du ska komma ut.
Det ska inte hända igen.
Jag lovar dig att det inte ska hända igen.
Jag vet ett säkert sätt. Du kan bli hederlig.
Du kan driva kasino och klubbar, du gillar ju det. Strunta i allt annat.
Är det så enkelt för dig? Att bli hederlig...
Livet blir inte alltid som vi önskar. Livet går sina egna vägar, så är det.
Jag älskar dig.
Jag har aldrig älskat nån förut.
Jag älskar dig också.
Tror du att det skyddar människor?
Kärlek.
Jag gillar honom. Han har nåt visst.
Det är höfterna som gör det.
Jag vill blåsa liv i den trumpeten.
Är du lite kåt, Ron?
Det är jag.
- Gör det, då. - Jag ska blåsa liv i trumpeten.
Din fräcke lille fan.
Ge den en omgång, Ron.
Tyst!
Vad fan...
Då så.
- Hallå? - Hej, Ron.
Vet ni när jag tänker dö?
- När? - I sista sekunden.
Uppmuntra honom inte, för helvete.
Här sitter ni, era jävla snobbar.
Jag är måhända inte vidare "god".
Men en "god gangster" den titeln är fanimej min.
Hur många titlar kan ni göra anspråk på?
Ytlighetseliten.
Ni dryper av konstgjort överflöd.
Det är riktigt vidrigt.
Lite trolleri gillar ni väl? Alla ungar gillar trolleri.
Ni vet säkert att det finns tre magiska c i ordet "carpaccio".
Men hur många c...
...finns i ordet "pucko"?
Bara ni.
Är du ute?
- Varför kastar du sten på fönstret? - Det är citronkarameller.
- Bra fångat. - Varför ringer du inte på?
Tanken på att din mamma skulle öppna är lite avskräckande.
- Hon gillar nog inte var jag varit. - I fängelset?
- Du är jättefin. - Du med.
Jag har en försenad julklapp till dig. Ska jag kasta upp den?
- Nej. - Ska jag lämna över den?
- Jag ringer inte på. - Nähä.
Näsvisa typ...
Var försiktig.
Det är så dags nu.
- Dina blommor. - Tack.
Och...
...din julklapp. Förlåt att den är försenad.
Öppna.
Frances Shea, vill du gifta dig med mig?
- Ska vi leva på rätt sida om lagen? - På hedersord.
Ja, jag vill gifta mig med dig.
Var det min?
Fräckt.
Just så!
Visa muttan, för fan! En liten titt!
Ni hör inte på. Jag säger bara att brott är som företagande.
Man behöver en pr-avdelning och vi har Joseph Goebbels.
Du kan läsa på läppar. Vad säger han?
Jag ser inte riktigt, men nåt om "glupsk" eller "blödig".
Konstigt.
Han kommer inte att bli nöjd.
Inte så dumt, va?
Han ser fantastisk ut.
- Han har blivit kraftigare också. - Han kommer att bli väldigt arg.
Har jag missat nåt? Det är väl fredagkväll?
- Jag försökte berätta. - Du sa inte att det var så här illa.
Ron har kört stället i botten, från vinstmaskin till förlustaffär.
När skattebeskedet kommer går vi omkull.
Vad säger han?
Han berättar att du har missat att betala in skatt.
- Vi går. - I morgon tar vi tag i det här.
Det var oförskämt.
- Hör du! Vart ska du? - Det här är fan kriminellt!
Vart ska du?
Där är han, min fina bror Reggie.
En skål för min bror som återvänt hem, som Agamemnon till Ithaka.
Och var har du varit, vackra Frances? Du tycks ha återvänt från de döda.
Vad sysslar du med?
Ingenting. Det är du som stövlar in utan att säga hej eller ta ett glas.
"Hej, Ron. Skål på dig." Dra åt helvete!
Du hade allt serverat, men du sabbade det!
- Du var ju borta. - Jag satt i fängelse.
- Vem tror du, Ron eller Reg? - Ska vi säga 20 pund?
Reginald. Han ger sig inte inför frun.
- Du hade allt. Du är helt makalös. - Reggie...
- Jag fixar det här. - Han klarar sig själv, tack.
Vi snackar om att tjäna pengar och att vara gangstrar. Så dra åt helvete.
En vacker dag kommer ditt eländiga liv att svälja dig hel.
Du vet väl allt om sånt, har jag hört.
Din mamma prackade på oss en begagnad vara, är det inte så?
- Säg aldrig så till Frances igen. - Just det, blod är tjockare än vatten.
- Lägg av och be om ursäkt till Frances. - Jaha, okej.
Frances, jag ber om ursäkt.
Jag är verkligen ledsen för att klubben är så tom.
Lite som du tom så när som på brorsans kuk.
Du är en skam.
Du slog mig.
Ja.
- Nej! - Nej, Ron.
Det gjorde jag, din jävel.
Jävla fitta!
- För helvete! - Inte flaskan.
Nej, inte kulorna!
Idiot!
Gå nu, vännen.
Jävla fanskap!
Ge hit.
Man ger sig inte på juvelerna...
Vad gör du, Ron? Inte en flaska.
- Jag särar på dem. - Sätt dig!
De är bröder. Håll dig undan.
Ställ bort flaskan!
- Jag sa ju det. - Nu räcker det!
Nej...
- Det räcker, Reg. - Du förstår inte.
- Helvete... - Du förstår dig inte på mig.
Kanske för att jag inte vill förstå dig just nu, jag ville bara...
Det är ingen idé att förklara.
Det är hopplöst.
Hjälp mig upp nu. Det gör jävligt ont.
Vad gör du? För helvete, Ron!
Det jag försöker säga är väldigt enkelt, så lyssna.
Jag är väldigt, väldigt...
...väldigt skör.
- Du är skör, jag fattar. - Väldigt skör.
Kom igen nu.
Jag är inte mig själv. Det här är inte jag.
Det här är inte vi.
- Förlåt så mycket. - Ingen fara. Är du klar?
- Har hon gått? - Ja.
- Henne ska du behålla. - Tack.
Där är hon.
Stanna här.
- Hon blir min död. - Ta det försiktigt.
Frankie! Jag måste prata med dig om en sak.
- Det gör inget om du glömmer mig. - Det menar du inte.
- Jag vet vad jag menar. - Kan vi inte börja om?
Vi skalar bort det dåliga och behåller det som är bra.
- Ron, då? - Ja, vadå?
- Han är ingen bra kille. - Men inte dålig heller.
Han var hemsk mot mig.
Han är hopplös när han inte tar sin medicin.
Men han är inte alltid sån. Han tycker jättebra om dig.
Han blev helt förstörd när du gick. "Var är hon? Henne ska du behålla."
Han hälsar att han är hemskt ledsen.
Det är han, och jag med.
Det blir så här ibland. Familjer är inte kloka, de bråkar och blir sams-
- men de håller ihop för att de älskar varandra.
Och säg inte att jag ska glömma dig.
Du är det enda jag har tänkt på i ett halvår...
Förlåt mig.
Bröderna Kray skulle göra sitt inträde i 1960-talets dolda historia.
Absurt nog tog det avstamp i Rons dröm om en utopisk stad i Nigeria.
En del föds till Ronnie Kray...
...och en del blir påtvingade honom.
Lord Boothby var ledamot av överhuset.
- Ronnie... - Ja.
Mitt svar är dessvärre nej.
Nigeria är för långt borta-
- och jag ger mig aldrig in i projekt jag inte kan övervaka personligen.
Jag är ledsen.
Visst är han väl förtjusande?
- Is och en citronskiva, Ers nåd? - Is och citron...
Gärna, Teddybjörnen, och sno på.
Vet ni var citronerna sägs vara extra fina?
- Nej, var? - I Enugu i Nigeria.
Vad du är kunnig, Teddy. Mycket kunnig.
Gapa och svälj.
Gillar du att svälja, Teddy?
Vänskap uppstod och den perverterade pären var snart gäst hemma hos Ron.
Det skulle få långtgående konsekvenser.
Ring mig, Tom.
Sitter du ensam, Harry? Här finns så det räcker åt alla.
- Tom, inte i underhuset i kväll? - Nej.
Titta på mig, din fitta.
Titta på honom nu.
Titta på mig.
Men han tittar på mig!
- Herregud, det är ju Bob Boothby. - Ja, premiärministern.
På en orgie! Det blir svårt att bortförklara för de konservativa.
Så här.
- Är det Tom Driberg? - Ja.
- Då finns inget övertag för mitt parti. - Det blir vanskligare ändå.
- Var är bilderna tagna? - På Cazenove Road i Hackney.
- Därav det vanskliga. - Blir det ännu värre?
Vi har haft spaning på gangsterbröderna Kray.
Fotografierna togs hos Ronald Kray.
Vi utreder bedrägerier och beskyddarverksamhet.
Amerikanska maffian kan vara inblandad.
Londons undre värld hade nått toppen och skandal väntade.
Båda sidor kommer att bli bortröstade i valet.
Och ni gör visst inte ett dyft åt saken.
Är den italiensk? Är det en Daimler?
Tjusig. Vad vill du ha i julklapp?
Du behöver inte ge mig nåt.
- Det var det dummaste. Ingen julklapp? - Du får överraska mig.
Du ska få en strumpa fylld med kol. Det där stället, då?
- Som julklapp. - Till mig?
- Det ska bli min klubb. - Ska det?
West End, lite tjusigare.
Det är vår biljett härifrån.
- Det snöar. - Ja.
Borta.
Vad jag önskade mig i julklapp? Min Reggie på rätt sida om lagen.
Men Ron längtade efter sin gangstertvilling.
Reggie fann en annan tillflykt.
Ägaren Hew McCowan var son till en baronet.
Han räddes inte arbetarklassen, men gick med på att sälja halva klubben.
Reggie skulle få resten tids nog. En ohederlig affär för ett hederligt liv.
Ron skickade dit Mad Teddy för att stoppa affären.
- Jag har pratat med Reggie... - Jag drunknar i dina ögon, sötnos.
- Vad är det här för skit? - Vi har träffat ett avtal. Fråga honom!
Snälla ni. Tänk på gästerna.
- Ur vägen, se så. - Tänk på gästerna.
- Jag har pratat med Reggie! - Vi jobbar för Ronnie.
McCowan bröt avtalet och ringde polisen.
Bröderna åtalades för utpressning.
Polisen har satt dit mig. Jag är oskyldig.
Även om du är oskyldig sitter du i fängelse igen.
- Du gav mig ett löfte. - Jag är för fan oskyldig!
Det var inte meningen att svära...
Jag vill gifta mig med dig.
Snälla du.
Om du blir frikänd gifter jag mig med dig.
Om du är skyldig vill jag aldrig se dig igen.
Frankie!
Lord Boothby blev räddningen. Hans snedsteg hade inte passerat obemärkt.
Jag hittade fotot. Det har skickats till rätt ställen.
- Säg Enugu. - Enugu!
Fotografiet hamnade i tidningen.
Med en artikel om sexuella förehavanden mellan en gangster och en överhuslord.
Problemet är, Arnold, att det för en gångs skull är sant.
Det gör detsamma.
Men desto större sanning, desto grövre förtal...
Valet närmade sig, så premiärministern kallade in Arnold Goodman.
Ring upp Cecil King på Sunday Mirror.
Mörkläggningen sköttes skickligt från höga positioner.
När försvaret ville kalla Boothby som karaktärsvittne var signalen tydlig:
Lägg ner åtalet eller ta konsekvenserna.
Det gjorde bröderna Kray oåtkomliga.
Ny information misskrediterar åklagarsidans vittne mr McCowan.
Åtalet läggs ner.
Man firade med en fest på McCowans klubb.
Reggie hade köpt stället den eftermiddagen - till nedsatt pris.
Tack!
Dansa med mig!
Vad gör du här?
- Jag har insett vad som skiljer oss åt. - Jaha?
Låt höra.
Jag hade en fattig uppväxt, som du. Jag boxades som grabb, som du.
Men jag blev ingen tjuv.
Men du blev polis.
Ja, du blev en sån som drar sina egna inför rätta.
Det som skiljer oss åt, förutom det uppenbara-
-är att jag jobbar för mig själv.
Du däremot, du jobbar för dem.
- Jag kan förklara. - Det här är Scotland Yard.
Utredningen ska omedelbart läggas ner.
Er utredning av bröderna Kray upphör nu!
Vilken tur med vädret!
- Ta det lugnt... - Hon är klädd i svart.
Hon trodde att det var en begravning.
Jaga inte upp dig nu. Dottern är helt bedårande i vitt.
Vad ser du hos henne?
Jag ser mig själv. Jag ser den jag skulle kunna vara.
- Om jag inte var så skraj. - Du är inte rädd för nåt.
Bara för mig själv.
Och dig.
- Vad gör hon? - Du vet vad hon kommer att säga.
- Varför är du inte där inne? - Är du säker på att du vill det här?
- Jag älskar honom. - Älskar? Vet du ens vad kärlek är?
Kärlek löser inte allt, men det är ett tecken.
Reggie ser mig och jag ser honom.
- Vem är du att förvägra mig det? - Jag är din mor.
- Du är vår East End-stjärna, Frances. - Tack.
Ron, titta på henne.
Så vacker hon är.
Njut nu.
Barmhärtige Gud, hör våra böner för Frances och Reginald.
Låt dem skörda Andens frukter-
- och skåda din härlighet genom Jesus Kristus, vår herre.
Amen.
Sjung för helvete!
Vi firade smekmånad i Grekland. Parthenon hade hållit i 2 400 år.
Reggies löfte höll två veckor.
Two Aces.
Blue Mill.
Gigi Club. Och förstås Ronnie Scott's.
Och innehavarbrev inlösta i Hamburg.
Vattnet kokar, dags för te.
Vi flyttade till Marble Arch, men båda saknade East End.
Så vi bytte till lägenheten under Rons. Det skulle vara en tillfällig lösning.
Inte vidare smart.
Rons fester höll mig vaken och Reggie var ute sent på klubbarna.
Han gillade gangsterlivet.
Vi hörde att du var på Regency häromkvällen.
Och viftade med ett gevär.
De vägrade släppa in mig och påstod att jag var full.
- Du var full som en alika. - Och viftade med ett gevär.
Nej.
Du vet ju att vi skyddar stället.
Så inget mer trassel.
Jag gav lite krydda åt kvällen.
Lite krydda...
Varsågod.
Du gör väl inte om det?
- Nej. - Det är bra.
- Tusan... - Stick, Jack.
- Vad snällt av dig. - Vilken lyx, va? - Jättefint.
Jaha ja.
Oj då...
- Är det bra? - Nej... Nej, det här går inte.
Gör mr Kray sällskap, så ordnar jag det här.
Hon kan inte ens brygga te!
Stackars Reggie. Det var ett bra försök!
Hon ser ut som en undulat i klänningen.
Hon skulle inte bli upplockad av en lumphandlare ens.
- Nåja... - Stackars Reggie. Jag häller ut det.
Jag gick utan att säga hej då, en sorglig seger.
Jag skulle aldrig duga åt deras Reggie. Nipper gjorde också anspråk på honom.
Han måste se min man en gång om dan. Jag fick ofta nöja mig med detsamma.
Stanna inte förrän du når havet.
Alla behöver nåt, och liksom Ron tog jag tabletter för att klara dagen.
Ibland var det sömntabletter, ibland nåt annat.
De dömde mig aldrig, och krävde blott kärlek i gengäld.
"Mother's little helpers" var ett passande namn.
- Gå inte så snabbt. - Vi går ju på gräset.
- Snart framme, bara lite till. - Okej.
- Beredd? - Ja.
- Herregud...! - Gillar du den?
- Ja, vad heter den? - Det är en Triumph Spitfire.
- Får jag sätta mig? - Ja, det är ju din.
- Grattis på födelsedagen. - Tack.
- Kan du lära mig att köra? - Det kan jag väl...
- Nu? - Inte i dag.
- Varför inte? - Det går inte i dag.
Men i morgon kan jag. Förlåt.
Kanske för att jag är en Londonbo
Jag älskar London så
- Kray! - Kray.
Det finns ett inneboende hot i den enda stavelsen.
- Det enda ordet en del behöver höra. - Hur menar du?
Ni är som "Ford" eller "Shell" eller "Woolworth's".
Woolworth's? Så intressant...
Kray är ett varumärke.
Det krävs inte lika mycket våld för att upprätthålla ett etablerat namn.
- Klubbarna efterfrågar vårt beskydd. - Det är faktiskt sant.
- Så det behövs färre uppsträckningar? - Ja, precis.
- Det låter vettigt. - Fast jag gillar uppsträckningar.
Att ge nån en körare mellan benen.
Du kan bättre än så, Ron.
Och du slipper åka i fängelse. Vi blir inte yngre direkt.
Tänk på framtiden för dig och frugan...
Fantasier!
Ta det som en varning! Vi är en liga och jag är en ledare.
Jag ska expediera dig, ska du se!
- Nu har du spårat ur helt! - Jag litar inte på honom.
Leslie Payne sköter företagssidan. Har du tagit dina tabletter?
Åt helvete med dem! Och åt helvete med Payne och hans jävla portfölj!
Skit i den, jag vill veta vad som händer där inne.
Han vet för mycket om saker och ting. Han vet för mycket om oss.
- Jaha. - Albie, vet du saker om oss?
Vet du saker om Ron och mig och om verksamheten?
Vet du att vi löser in värdepapper och mutar jurymedlemmar?
Ja.
Jack, vet du nåt om bedrägeri?
Vet du att vi betalar poliser sista torsdagen i varje månad?
Det är väl klart.
Ska vi döda Jack och Albie då? Vi dödar hela högen.
Du dödar mig, så dödar jag dig. Jättesmart!
Hör du hur du låter? Du är helt jävla galen!
Man ska inte kasta sten när man sitter i glashus.
Jag hade aldrig druckit gin förut.
Snart börjar du sjunga vår nationalsång.
- Vad gällde saken, mr Bruno? - Allt går bra och vi är väldigt nöjda.
- Vad bra. Vi är också nöjda. - Bra.
- Skål. - Skål.
Jag ville tala med dig i enrum.
Du förstår, i vår bransch är det dumt att vara känd.
Målet är att vara anonym.
Mr Lansky ser stora möjligheter i dig.
Men begränsningar i din bror.
De kanske kunde träffas? Han kan komma över och ta ett snack.
Ett snack? Ni är ju för roliga.
- Känner du till bröderna Gallo? - Nej.
De har också en som är oberäknelig.
Ron är er Joey, och det kommer inte att sluta väl.
- Vad vill ni att jag ska göra? - Du måste göra nåt åt Ron.
Det kan jag inte. Han är min bror.
Okej.
Jag kan inget göra. Mr Kray sköter...
Om du säger det namnet en gång till måste jag göra dig illa. Förstår du?
- Jag har ett avtal med mr Kray. - Jag frågade om du förstod.
George Cornell bedrev beskyddar- verksamhet för Richardsons räkning.
Jag varnade dig!
Rons replik gick till gangsterhistorien.
- Är det English breakfast? - Det syns vad du tycker.
Nej, det är inte English breakfast.
Det här har feromoner.
Det doftar mysk. Det här är rent magiskt. Ljuvligt.
- Kul att du gillar det. - Mamma kommer att bli glad.
Tog du det från varulagret? Det gör detsamma.
Hälsa mrs Kray. Och så den andra saken...
Vadå?
- Det där? - Ja.
Jag erbjuder ingen återbetalning.
- Jag menar inte... - Kan du inte sköta det själv?
Jag betalar för ditt beskydd.
- Vad försöker du säga? - Inget, jag...
Du kommer hit med din jävla näsa och ditt te.
Ditt exotiska jävla te.
Och säger att jag inte kan mitt jobb.
- Jag menade inte så. - Jodå!
- Nej, jag... - Vet du vad?
Jag ska hjälpa dig med ditt problem.
Följ med Teddy och skaffa mig 2 000 pund.
I gengäld lovar jag att se till att George Cornell blir dödad.
Jag sa inte... Jag sa inte att du skulle döda honom.
Det gjorde du visst. Du menade det, det syns på din blick.
Det syns på din blick. Eller hotar du mig?
- Du har död i blicken. - Hotar han mig? - Svårt att säga.
Jag betalar.
Då är vi överens. Det är klart. Följ honom ut, Teddy.
- Tack, det var snällt av dig. - Tack.
Tack för teet.
Ett bra avtal.
- Hur ser jag ut? - Livsfarlig.
Ska jag följa med dig in?
- Kom igen. - Du stannar i bilen.
Nåt du vill berätta?
Titta vad katten har släpat in...
Nu skrattar du inte längre.
För helvete.
För helv...
Ner på golvet! Inte ett ord!
Vad fan glor du på? Ingen såg nåt!
Det var Ronnie Kray, va? Jävlar...
- Reggie! - Är du galen?
The Blind Beggar, Cornell... Det är på radion.
- Reggie! - Hej, mamma.
Varsågod.
Se på den! Vad stilig du är.
- Jag hämtar en kopp te. - Albie? - Det är bra, tack.
Du är verkligen tjusig.
- Hur många vittnen? - Det var en lugn kväll. Runt sju.
Albert Woods samt fem stamkunder.
Och den blonda barflickan med de stora ögonen...
- Och så går du raka spåret till mamma? - Sluta gnälla, gjort är gjort.
- Vad kan vi göra åt saken? - Vi?
- Var är vapnet? - Här.
Varsågod.
- Vill du ha lite kaka? - Tack gärna. Tack, mamma.
- Den är jättegod. - Tack.
- Hade du de där kläderna på dig? - Ja.
Var är kavajen? Bränn den. Och släng pistolen i floden.
Stick nu.
Du är sanslös.
Albie...
Leta reda på dem som var på puben och ta reda på vad de sa till polisen.
Skicka dit Big Pat och Bender. Barflickan tar jag itu med själv.
Stick nu.
- Vart tog alla vägen? - Det är sent.
Du vill väl komma i säng.
- Ska jag skjutsa hem dig? - Nej då, jag är ju hemma.
Jag har bäddat åt honom. Han mår inte bra.
Han har feber.
Han sover över här.
Teddy, vill du hålla honom sällskap?
Det gör jag gärna, Violet.
Vad han än har gjort...
...så är han din bror.
Ja.
Här är dina tabletter. Du borde ta dem.
Jag måste åka. Jag lämnade killarna på jobbet.
Och jag måste röja undan. Så jag säger god natt.
God natt.
Gör du mig en tjänst, Teddy?
När du tar av hans byxor och skjorta, bränn dem och hör av dig till mig.
Visst.
- Nattinatti. - God natt.
Älskvärd som få.
Inte ens Scotland Yard kunde ignorera mord. Nipper återupptog jakten.
Hör upp, mina herrar.
Ni har fått veta att utredningen gäller anklagelser om korruption.
Men vi ska ner i den undre världen och ta fast bröderna Kray.
Den som har invändningar får söka upp mig.
Den där lyktstolpen var en samlingsplats under kriget.
Om man tog sig till den hann man till skyddsrummet innan bomberna föll.
En kväll stod jag och Ron kvar och tittade.
Stantons hus blev sönderbombat och de var inuti.
- Otroligt att ni överlevde. - Inte minst med tanke på Ron.
Han kom jämt på efterkälken.
Han är illa ute nu, om det som sägs är sant.
Jag hörde det på gatan. Varför sa du inget?
- Jag ville inte oroa dig. - Jag oroar mig inte för Ron.
- Jag låter honom inte hamna i fängelse. - Varför inte?
- För att han är min bror. - Det är han även om han sitter inne.
Han hör hemma hos oss, hos sin familj. Det här är hans hem.
Jag har tagit hand om Ronnie sen vi var små.
Det kan du göra ändå. Han hör inte hemma här, och det vet du.
Jaha...
Du förstår inte.
Du sa en gång att du inte är skyldig världen nåt.
Du är inte skyldig Ron nåt heller.
Lojaliteten mot min bror är min måttstock.
Lojaliteten mot mig, då?
Vad är det med dina ögon? Går du på nåt?
Går du på tabletter igen?
- Får jag se? - Sluta!
Hur mycket tar du? Du käkar piller så att du inte kan tänka klart.
Vem har gjort mig sån?
Så för att vi ska kunna vara fria, måste vi vara ensamma?
Toppen. Vi säger så.
Prata med barflickan.
Säg åt henne att peka ut Ron vid konfronteringen-
-och säga att den galningen är skyldig.
- Vart ska du? - Hem.
- Mamma, då? - Hon kan dra åt helvete!
- Ta god tid på er. - Mannen som sköt Cornell är inte här.
- Är ni säker? - Ja, det är jag.
Kan ni skjutsa hem mig nu?
Miss.
Jag lovar! Jag vet inte vad, men nåt var det som luktade.
Folk kastade blickar och jag förstod att det var domaren som stank.
- Har jag fel, kanske? - Nej då.
Man kan brännmärka en Kray, men han biter alltid tillbaka.
Mea culpa.
- Välkommen hem. - Disciplin.
- Sätt dig, Violet. - Ge henne ett rosa rån.
Vad sa du till henne?
Bara att hon skulle tänka på sina barn.
Jag önskar att du bara försvann.
Det kan du ju glömma, Frances.
- Det öser ner. - Vad fan sysslar hon med?
Hur somliga människor överlever övergår mitt förstånd.
Vi ses, Albie.
- Går det bra? - Ja, åk du.
- Du ser ut att ha problem. - Hjälp mig!
- Vad behöver du hjälp med? - Hjälp mig att dra upp suffletten.
Jag vet inte om jag kan, jag är bara en klubbägare.
Jag kan välja bilmodell och färg, men jag är ingen bilmekaniker.
Jag är en gangster, var det inte så?
- Snälla, hjälp mig. - "Hjälp mig..."
"Snälla Reggie..."
Visst, jag ska hjälpa dig.
Den är slut, om du frågar mig.
Och på tal om det... Du ser för djävlig ut.
Jodå...
Vad gör du? Sluta!
Reggie...
Snälla sluta, Reggie...
Snälla sluta...
Sluta!
"Life goes on without me..."
Vart ska du?
- Jag lämnar Reggie. - Han kommer att ta det hårt.
Släpp fram mig, Ron. Om du inte vill att jag ska stanna.
Gå upp, ni.
Ska jag hjälpa dig med väskorna? Jag är bra mycket större.
Se så.
För att nå framgång-
- måste man ibland skära av en del av sig själv för att kunna växa.
Det krävs mod och det beundrar jag. Du sticker precis i rättan tid.
- Tycker du? - Ja.
Många vet alldeles för mycket om oss. Inte du förstås.
De flesta hatar oss.
Till slut tjallar nån och då är det över.
Det vore väl inte så hemskt?
- Gud borde visa överseende med oss. - Det gör han säkert.
Det där är helt oacceptabelt. Vi är inte uppfostrade så.
- Jag måste åka. - Absolut. Saken är den, Frances...
Vi älskar honom båda två. Vi försökte.
Vi får se vad som händer när vi kommer dit.
- Vart? - Till himlen.
- Adjö, Ron. - Hej då, Frances.
Hör du...
Jag har alltid gillat dig, Frances.
För du har gåvan att se in i framtiden.
Precis som jag.
Hej då.
- Hej, Reggie. Hur är det? - Det var länge sen.
- Jag håller mig på rätt sida om lagen. - Jaså? Det låter bra, det.
- Vad funderar du på? - Är Frances här?
Jag har stått utanför era föräldrars hus de senaste veckorna.
Jag har stått där under fönstret som en idiot.
- Hon är här. - Jag vet.
Reggie, jag...
Jag har inte sett henne så här på väldigt länge. Hon är skör.
- Säg åt Frances att komma ut hit. - Du får inte träffa henne.
Lägg av nu.
- Gå in igen. - Det går bra. - Hej, Reggie.
Hej, Frances.
Har du tid att prata?
- Det går bra. - Säkert?
Gå in och sätt på tevattnet.
- Kom hem, Frankie. - Jag är hemma.
Åtminstone tills jag hittar nån annanstans att bo.
- Vad ska jag göra för att övertala dig? - Det kan du inte.
Men jag har ändrat mig angående en annan sak.
Jag vill att du ska minnas mig. För alltid.
- Att jag fanns vid din sida. - Vad pratar du om?
Sluta nu... Jag har alltid tänkt mig att vi skulle skaffa barn.
- För att ha nåt att hota mig med? - Nej.
- För att jag fortfarande älskar dig. - Nej...
Du håller fast vid nåt som inte fanns ens från början.
Kärleken till dig är det enda som håller mig uppe.
Jag drömde om ett liv tillsammans bortom det som var vår lott.
- Men du älskar att vara en gangster. - Nej. Lyssna på mig, Frances...
Låt mig gottgöra dig för all smärta och sorg jag har utsatt dig för.
Snälla du.
- Vi kan resa nånstans. - Nånstans?
Vart som helst. Så att vi kan vara tillsammans, bara vi två.
Det blir som en andra smekmånad. Då får du se att jag kan förändras.
Jag är faktiskt annorlunda nu.
Världens mitt kan vara var helst du vill att den ska vara.
Var som helst.
- Ibiza. - Vem?
- Dit åker vi, jag gillar själva ordet. - Det gör jag med.
Ska vi åka till Ibiza? Jag skaffar biljetter i dag.
Gud frågar inte om vi godtar livet. Man har inget val, livet tvingas på en.
Man kan bara välja hur det ska levas, eller inte. Det är också ett val.
En kopp te löser allt. Känner du dig vissen? Ta en kopp te.
Har du lämnat din man? Te gör susen.
Frances...? Vad har du gjort?
Ni kanske tänkte: "Frances måste ha överlevt eftersom hon berättar allt."
Men nu vet ni.
Jag var äntligen fri. Gud hade visat överseende till slut.
- Var är hon? - I sovrummet.
Reggie drack sig redlös den eftermiddagen.
För vad gör man när den enda som nånsin nått fram till en är borta?
En kopp te? Knappast.
Ett stycke stor hatt.
Stå inte där som en jäkla lyktstolpe.
- Flytta in. - Vi har ingen flaska. Hämta en.
Hämta en.
- Du ville träffa mig. - Jag vill att du ska döda en person.
- Du får 1 000 pund för det. - Leslie.
Det där är 500 pund, alltså hälften.
Du får resten när jobbet är klart. Räkna pengarna och lägg dem i fickan.
De är till dig. Stoppa dem i fickan nu, vi vet att du har ont om pengar.
Var inte dum.
Vem?
Vänta här, mamma.
- Låt bli, mamma... - Du dödade min dotter, ditt svin!
Blommor för 100 pund i veckan gör henne inte levande igen! Mördare!
Du kommer att ruttna i helvetet, Reggie Kray!
- Vad gör du här, McVitie? - Jag har en hälsning från Ron.
Fan!
Ska jag kalla in en advokat eller har du gjort det?
Jag vill att ni garanterar min hustrus och mina barns säkerhet.
Payne har gett dem allt.
Namn, datum, tider, dokument - rubbet.
De har lagt ihop två och två och satt flera vittnen under beskydd.
Nipper...
Vad är det med Nipper?
Han har plockat in barflickan på stationen.
Och hon har inte kommit ut.
Var är Ron?
Javisst...
- Den här låten gillar jag verkligen. - Det är din älsklingslåt.
Jävla nonsens.
Vadå?
- Han håller fortfarande på. - Ian!
- Vadå? Vad är det? - Håll käften.
Gaska upp dig! Det är snart jul.
Ta en svängom eller nåt.
Vad är det för vits med att gå på fest om du inte tänker ha roligt?
Jag väntar på Jack the Hat.
Har han varit ute och viftat med bössan igen?
Vad ville du vinna med att ge dig på Leslie Payne? Du hörde vad jag sa.
Du kanske inte visste det, men jag lyder inte under dig.
Nu kör vi igen.
- Kom och visa hur det ska se ut. - Jag kan dansa.
Hallå där, var är alla brudar?
Hur är det, mr Bender?
Esther, det var ett misstag att släppa dig.
Jag ska ta nåt att dricka och sen ska jag berätta varför.
Ron.
Teddy.
- Har du sett, Ron? Jack är här. - Morsning korsning.
- Vill du ha en cigarett? - Jag slutade i trappen ner.
Funderar du på nåt?
Ja, på dig.
Leslie Payne?
Hur fan tänkte du? Du har förstört allt.
- Jag vet inte vad du snackar om. - Ljug inte!
- Jag godtar inte det här. - Ron? - Håll käften.
Du är ju knäpp. Skyll inte på mig för det som hände Frances.
Det är inte mitt fel att Frances tog livet av sig.
- Skämtar du, eller? - Skjut honom.
Säg det igen.
Säg hennes namn om du vågar.
Frances.
Varför gjorde du så?
För att jag inte kan döda dig. Hur jävla mycket jag än vill.
Reggie...
Reggie?
Titta på mig! Vad fan är det med dig?
Du dödar en snubbe i ett rum fullt med folk. Är du galen?
- Va? - Vadå va?
Reggie sa att världens mitt kunde vara var som helst.
Även här, i Londons East End.
Världen är som London. Den är varken bra eller dålig, den bara är.
Det finns varken moral eller vanära, bara ens egna lagar.
Tills loppet är kört. Till slutet.
Tills vi bara är vålnader av dem vi trodde att vi var.
Reggie fick 33 års fängelse för mordet på Jack McVitie.
Under alla de åren, ända till slutet, hade han två biljetter på sig.
Reggie, min prins. Vi skulle tydligen ha åkt till Ibiza ändå.
Reggie Kray frigavs av humanitära skäl-
- åtta veckor innan han avled i cancer 1 oktober 2000. Han blev 66 år.
Ronald Kray dömdes för mordet på George Cornell.
Han hamnade på mentalsjukhus och dog i en hjärtinfarkt 17 mars 1995.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!